Velsigne deg.
Jeg er ikke en kjeltring.
"Hun kysset Stuart og takket ham."
"Hvordan var det der nede?, sa Mr. Little
som alltid ville vite om steder hvor han aldri hadde vært."
"Det var all right, sa Stuart."
Kom deg vekk, rasshøl!
Forsvinn!
Ødela vesken min, den drittsekken.
Sjarmøren er her.
For en nydelig liten bil for Don Juan.
Så trist når det skjer!
Det var første år på college, og moren deres ble bedt om å designe denne vognen.
- Jeg var ikke så ung. - Jeg gikk for å kysse henne...
Gummistrikker fløy ut overalt. Slo deg i ansiktet.
- Det er ikke sant! - Det var som "Haisommer".
- Det er jammen meg et pent syn! - Åh. Mrs. Doubtfire.
Miranda. For en hyggelig overraskelse å se deg hjemme så tidlig, kjære.
- Og hvem er herren som er på besøk? - Dette er Stu.
- Han ville bare komme og møte ungene. - Åh, ville han det?
Ah, dette må være berømte Mrs. Doubtfire.
Hyggelig å møte deg.
Miranda har snakket begeistret om deg.
- Merkelig. Hun har aldri nevnt deg. - Nei?
- Nei. - Vel... Det er hyggelig å møte deg.
- Deg også. - Ja.
Jeg har en bolig i London. Jeg ble født der. Hvor i England er du fra?
- Her og der, kjære. Overalt, egentlig. - Ja?
- Uttalen er litt... rotete. - Virkelig? Det er brunfargen din også.
Kjære, kan du hjelpe meg med noe? Jeg fant denne utenfor.
Ja. Den er fra Mercedesen min.
Fra Mercedesen din, kjære? Du eier den store, dyre bilen der ute?
Åh, kjære. De sier at en mann som må kjøpe en stor bil som det
kompenserer for små kjønnsorganer.
Men ikke i ditt tilfelle, for jeg ser at du er en kraftig gutt, er du ikke?
- Det var hyggelig å møte deg. - Du også, kjære.
- Mrs. Doubtfire, kan jeg snakke med deg? - Ååh, ja visst, kjære.
Kunne du bli noen få ekstra timer i kveld?
Stu. Det er mer en tykk suppe enn et navn, virkelig.
Det er et navn. Det er kort for Stuart.
- Er det? - Ja. Han er en klient. Og en venn.
- Han var en venn. Han er en venn. - Hva er han?
- Jeg vet ikke hva som skjer. - Hva er det, kjære?
- Er han ikke fantastisk? - På en måte, kjære.
Hvis du liker den kjekke, grovskårne typen.
Men jeg foretrekker kort, hårete og morsom.
Han vil bare gå ut for en drink.
- Jeg tror det er ufarlig. Gjør ikke du? - Absolutt ikke, kjære.
- De har alltid andre hensikter. - Dette er forretninger, for det meste.
Jeg skal bare nippe til club soda og vi skal se over tapetprøvene.
Kjære Miranda. Våkne opp og se sannheten, kjære.
Kan du ikke se lysten i den mannens øyne?
Det er for tidlig, kjære. Virkelig.
Du må gi skilsmissen din tid.
La lakenene kjøle seg ned før du bringer noen andre inn i sengen. Greit?
Mrs. Doubtfire, kan jeg spørre deg om noe?
Selvfølgelig, kjære.
Hvor lenge etter Mr. Doubtfire gikk bort...
Winston.
..følte du noe begjær...
Aldri.
Aldri igjen.
Når faren til dine barn er ute av bildet,
er den eneste løsningen totalt og livslangt sølibat.
- Sølibat? - Ja.
Og hvis du bryter det, må Gud tilgi deg.
Lykke til.
Takk.
"Overlegenhet."
Bravo. "Diskriminere."
Åh, det er veldig bra. Vil du unnskylde meg? Naturen kaller.
Sjekk disse. Jeg er straks tilbake.
- Åh, herregud. - Åh, herregud!
- Chris! Vent!
Lydia! Vi må ringe politiet!
- Vi må ringe 911 nå! - Hvorfor?
Mrs. Doubtfire. Han er en hun!
Hva?
- Han er halvt mann, halvt kvinne! - Hva?
- Greit, alle sammen. Ro dere ned. - Stopp! Eller du skal få!
- I ballene! - Ja!
- Har hun dem? - Hun har alt.
Greit. Hør på meg.
Jeg er ikke... den dere tror jeg er.
- Ikke faen heller! - Pass munnen din, unge mann!
Åh, herregud.
- Pappa? - Ja.
Du liker ikke egentlig å ha på de sakene, gjør du?
Vel, noe av det er komfortabelt... Nei!
Det er en plage. Dette er ikke en livsstil. Det er en jobb.
Jeg går ikke til spesielle barer eller noe sånt etter jobb.
Det var eneste måten jeg kunne se dere på hver dag.
- Hvem gjorde dette? - Onkel Frank og tante Jack.
Det er virkelig deg der inne.
Ja.
Det er bare en maske. Og en kroppsdrakt. Jeg hadde ikke operasjoner eller noe.
- Det er bra. - Ja.
Hei.
- Beklager at jeg skremte dere. Kom, Chris. - Nei. Nei, det er OK.
Jeg skjønner. Jeg bare... vil ikke klemme deg eller noe.
- Ikke ennå. - Det er greit. Det er en gutteting.
Ja.
Vel, nå som dere vet, kan dere ikke fortelle mamma, OK?
For hvis hun finner ut, vil jeg bare kunne se dere i fengsel. OK?
Og vi kan ikke fortelle Nattie, for hun kommer til å røpe meg.
Så dere må love meg, det er bare oss. Greit?
- Lover dere? - Ja.
Det er OK.
l orden? Det er vår lille hemmelighet.
De fleste av dinosaurene var planteetende.
Men denne "Tyrannosaurus Rex"
er kjøtteter.
Den reptilaktige "Saurischia"
og den fugleaktige
Ornithischia.
Nå skal vi gå
hvor ingen mennesker har vært før.
Åh, nei.
Hvem av dem er dinosauren?
- Den i midten, tror jeg. - Nei, du tar feil. De er alle utryddet.
Jeg kan ikke tro at de fremdeles utsetter unger for dette. Det er sprøtt.
Det bør være en advarsel: Ikke betjen tungt maskineri mens du ser dette programmet.
Det er utrolig.
Denne fyren pleide å få meg til å sovne da jeg var barn. Det er utrolig.
Han har varmen til en ert. Får Mr. Rogers til å se ut som Mick Jagger. Det er sprøtt.
Hva slags idiot har holdt denne fyren på luften i 25 år?
Jeg.
Du?
Jonathan Lundy.
Jonathan Lundy, direktør, eier?
Daniel Hillard, tidligere ansatt.
Kanskje.
Det er morsomt.
Jeg mener ikke å kritisere. Jeg bare...
- Noen ganger har jeg... - Kritiser så mye du vil. Det er fryktelig.
Jeg skal stoppe det. Det trekker ned hele ettermiddagsprogrammet. Det må gå.
Vet du hva du skal gjøre?
Starte fra begynnelsen. Gi det... kanskje et musikkinnslag.
- En liten "Tyrannosaurus Rex" kommer ut... - Hillard, få ræva di på trucken.
Den lasten må nå flyet klokka seks til LA.
Tony, dette er Mr. Lundy.
- Han vet hvem jeg er. - Ja.
Har du noensinne ønsket at du kunne fryse et enkelt øyeblikk i løpet av dagen din,
se på det og si "Dette er ikke mitt liv"?
Miranda. Hvorfor er du hjemme tidlig?
Jeg hadde en avtale. Åh, takk!
Med rettsbetjenten. Mrs. Sellner.
- Jeg kan ikke tro det. - Hva, kjære?
Hun sier at Daniel har en kvinne som bor med ham og hevder hun er hans søster!
- Jeg fortalte at han har ingen søster. - Mrs. Sellner tar sikkert feil.
Hun er en sosialarbeider, kjære. Virkelig!
Og dessuten, hvordan kan han erstatte deg?
Og så raskt. Virkelig!
Hun er visst eldre og svært utiltrekkende.
Virkelig?
Mrs. Doubtfire.
- Ja? - Hadde du og Mr. Doubtfire noensinne...
- Dere må ha hatt deres problemer. - Så klart. Hvilket ekteskap har ikke det?
Men jeg sier: de dårlige tidene blekner,
og de gode fester seg i minnet ditt.
- Ja. Unnskyld meg. - Det er i orden.
Mens jeg holder dette kalde kjøttet, blir jeg minnet om Winston. Må han hvile i fred.
Når... gikk han bort?
Åtte år siden, kjære. I november.
Hva skjedde?
- Han var ganske glad i drikken. - Ah.
- Det var drikken som drepte ham. - Så fryktelig.
- Var han alkoholiker? - Nei. En Guinness-trailer traff ham.
Så det var ganske bokstavelig drikken som drepte ham.
- Så tragisk! - Ja.
Åh, men han var en god mann, virkelig.
Helgenaktig.
Og på tross av alle hans feil, kjære,
sier jeg alltid at: en ektemann med feil er bedre enn ingen.
- Hvem trenger en ektemann når jeg har deg? - Du mener da vel ikke det, kjære?
- Vel... - Åh, det er så snilt!
Du kan ikke forestille deg hvordan det var å være gift med Daniel.
Fortell meg, kjære. Hva var så forferdelig med mannen du hadde levd med i 14 år?
Vel, først, ingenting.
Han var så... romantisk.
- Så lidenskapelig. - Virkelig?
Han høres ut som en ordentlig bukk, kjære.
Jeg håper det ikke gjør deg noe om jeg er litt uforskammet, men...
Hvordan var han... du vet... på en skala fra 1 til 10?
Åh, vel. Den delen var alltid...
OK.
Bare OK?
Han var trolig en Casanova sammenlignet med stakkars Winston.
- Hva var i veien med Winston? - Åh, kjære.
Winstons idé om forspill var "Effie, hold deg fast."
Det var Daniels spontanitet og energi jeg forelsket meg i.
Virkelig?
Alle andre jeg kjente var så organiserte, så planlagte.
Som meg, tenker jeg.
Men Daniel var så vidunderlig annerledes. Og morsom. Han fikk meg alltid til å le.
Jeg sier alltid: nøkkelen til et solid ekteskap er latter.
Men etter noen få år sluttet alt å være morsomt.
- Hvorfor? - Jeg jobbet hele tiden.
Og han var alltid mellom jobber. Jeg så nesten aldri barna.
Hvis jeg kom hjem tidlig for å være med dem, ville noe gå galt.
Huset ville være i kaos og jeg måtte rydde opp.
Han visste det aldri, men mange netter... gråt jeg meg selv i søvn.
Virkelig?
Sannheten er at jeg ikke likte meg selv da jeg var med ham.
Jeg ble til denne forferdelige personen.
Jeg ville ikke at barna mine skulle vokse opp med en slik mor.
Når jeg ikke er med Daniel er jeg bedre.
Og... jeg er sikker på at han er bedre når han ikke er med meg.
Vel, du...
Jeg mener... Sa du noensinne noe til ham, kjære?
Daniel likte aldri å snakke om noe alvorlig.
Jeg pleide tenke at Daniel kunne gjøre alt. Unntatt være alvorlig.
Men så var jeg alvorlig nok for alle.
- Dette er kjempefint! - Er ikke dette snobbete!
Det er nok eksklusivt. Trenger sikkert kredittattest bare for å gå i bassenget.
- Utrolig! - Åh, Nattie.
Ikke en eneste kropp som eksisterer i naturen. Se på det.
- Lydie... - Der er Stu!
Hvor? Åh, på brettet.
Åh, er ikke det et praktfullt syn?
Se, Nattie. Det kalles fettsuging.
Jeg håper han hadde beskyttelse, med den farten han traff vannet i.
- La oss gå og si hei. - La oss gjøre det, vær så snill.
- Det er utrolig. - Praktfullt.
- Hallo! Du ser nydelig ut! - Hei.
Åh, jeg er så glad dere kunne komme.
- Du ser ut som om vannet er veldig kaldt. - Ja, vel...
Magen din ser annerledes ut enn pappas.
Åh, Nattie! Ikke alle har sin egen personlige trener.
- Har dere badetøy? Klare for en dukkert? - Det ville vært kjempefint!
- Bra! Hva med deg, Mrs. Doubtfire? - Åh, du slemme, slemme mann!
Er det ikke nok kjøtt her som du kan fryde deg ved synet av?
- Kom igjen, Mrs. Doubtfire. Ikke vær blyg. - Nei, kjære. De har forbudt hvalfangst.
- Vi ville spille Titanic om igjen. - Kom igjen, Mrs. Doubtfire.
Åh, nei. Bare gå. Forlat meg her. Jeg skal bare sitte i solen og steke.
Man kan ikke få heteslag to ganger i løpet av samme året.
OK. Vel, kom igjen, unger. Badetid.
- Gå, kjære. Jeg er OK. - Denne dagen er på meg, Mrs. Doubtfire.
- Alt du trenger, sett det på regningen min. - Takk, kjære.
Rør meg igjen og jeg drukner deg, drittsekk.
Jeg skal bare sitte her og se på at du prøver å ta familien min.
Åh, Gud. Hva gjør jeg her? Dette er mer enn besettelse.
- Er alt i orden, frue? - Fan-faens-tastisk.
- Kan jeg få en til? - Klart.
Storartet.
Soda med lime, takk.
- Det er på meg. - Nei, takk.
Fire iste, Todd.
Så, hvem sine rakkerunger?
Miranda Hillards.
- Miranda Hillard? - Kvinnen jeg går ut med.
Du tuller? Du? Fyren som aldri skal ha barn?
Som ikke vil ha noe å gjøre med barn? Vil ikke gå ut med en kvinne med barn.
Folk forandrer seg, Ron.
Jeg nærmer meg 40. Jeg vil ikke tilbringe resten av livet mitt alene.
Hun har veldig mye bagasje. Tre unger.
Tre supre unger, og jeg er vill etter dem. Spesielt lille Natalie. Se på henne.
Hun er en søtnos.
Gudene vet de trenger en stabil farsfigur i livene sine akkurat nå.
- Hva med den virkelige faren deres? - Hva kan jeg si? Fyren er en taper. Ses.
Taper? Åh, ja?
Åh, sir!
Jeg så det! Et sint medlem av kjøkkenstaben. Tipset du dem ikke?
Åh, de terroristene! De løp den veien. Det var en løpende fruktkasting.
Jeg skal ta dem, sir. Ikke bekymre deg.
God måte å kaste bort saft på.
Taper.
Hva er det du ser på?
Hei, gutter og jenter.
I dag snakker vi om dinosaurer.
Det er et dinosaurus-show!
Og ønsk velkommen til... kongen!
Det er et middagsshow. Hei! Hvor er du fra? Jeg skal lage lunsj til deg.
Tusen takk. Takk! All right!
Damer og herrer, klapp klørne sammen!
Ønsk velkommen til... James Bruntosaurus!
Jeg spiser tre
Det smaker godt
Ikke noe kjøtt, store føtter
Jeg spiser tre
Åh, jeg må hjelpe meg selv! Kan ikke fortsette! Jeg utryddes!
Åh, takk, James. Men akkurat nå... er det tid for Raptor Rap!
Jeg er en raptor, som gjør hvajeg kan
Skal spise alt til mennesket kommer fram
Hei, hei, se meg, jeg lever under jorden
Jeg kommer tilbake, men som olje
Veldig imponerende, Mr. Hillard!
- Jeg visste ikke at noen så på. - Jeg så på. Det var morsomme saker.
- Vel, takk. - Jeg tror unger ville like det.
- De ville blitt underholdt og informert. - Det er på en måte min teori.
Man behøver ikke snakke ned til dem, bare snakke til dem.
- Jeg vil gjerne høre mer om ideene dine. - Ideene mine?
- Hva med et møte over middag? - OK.
Neste fredag. Bridges Restaurant. Klokka syv presis.
Jeg kommer.
Ta fem minutter.
Ta fem millioner. Dere er døde.
Vi har akkurat hatt vårt første hjemmelagde måltid. Jeg er huslig nå, hva?
- Dette er supert, pappa. - Vil dere ha mer spaghetti?
- Nei, jeg er stappmett. - Hvitløkbrød? Jeg lagde det selv.
Vel, jeg lagde det ikke selv. Jeg stekte det. Jeg skar det opp.
Det er OK, pappa. Takk.
Stedet ser kjempefint ut. Maten er super.
Jeg er virkelig stolt av deg.
Ja. Jeg også.
Jeg også.
Straks tilbake.
- Takk for at du banket på. - Ja.
Se på dette!
Jeg ser du har noen til å rengjøre for deg.
Nei.
- Hei, unger. - Hei, mamma.
- Er de klare? - Nei. De har ikke hatt dessert ennå.
- Lagde du mat? - Ja. Jeg lager mat, jeg baker, jeg syr.
Takket være dette Amish hjemmestudiet jeg tok.
- Jeg er veldig imponert. - Virkelig?
Gi meg en sjanse til. OK? La meg ta ungene etter skolen.
- Kan ikke kvitte meg med Mrs. Doubtfire. - Hvorfor ikke?
Hun er det beste som har hendt oss.
Ungene gjør det bedre på skolen. Chris står i alle fag.
Jeg kommer meg hjem tidlig bare for å være med dem. Det går så bra med oss.
Høres ut som en utrolig dame. For god til å være sann.
Det er hun.
- Jeg liker den svarte. - Jeg også.
Jeg vet ikke. Faktisk... Mrs. Doubtfire!
- Ja? - Vi trenger en annen kvinnes mening.
Åh! Da er jeg din kvinne.
- Hvilken? - Hva er begivenheten?
Det er bursdagen min.
Stu tar meg ut på middag.
Ingen av dem.
De er begge for frekke, kjære. De roper "skjøge".
Rød er vanlig farge for gateprostituerte.
Og den svarte er altfor kort. Jeg håper du vokset deg.
Begge sier "Jeg er lett på tråden."
Du vil være Kilimanjaro på ditt første stevnemøte - utilgjengelig.
Hvorfor kjøpe kua når du kan få melken gratis?
Nei, la oss finne noe mer for din alder.
Noe litt mindre billig.
La oss se.
Hva med denne nydelige kjolen? Smakfull, elegant...
Synes du ikke?
Og gammel. Jeg brukte den i min tantes begravelse i 1976.
En klassiker dør aldri, kjære. Jeg tror det er på tide å ta den frem igjen.
Jeg synes vi skulle spørre ungene. Hva synes dere?
- Jeg ville gått for den korte, svarte. - Ja. Den er morsomst.
Der. Ser du? Jeg er enig.
Fint. Ber du om mitt råd, så ikke følg det.
- Ikke hold meg ansvarlig for din dyd. - Du vil være der for å beskytte meg.
- Stu har invitert deg og ungene også. - Åh, så flott! En stor, lykkelig familie.
Jeg ville aldri gått glipp av det! Kommer til å bli skikkelig gøy!
- Jeg er så glad. - Når er denne fortryllende kvelden?
Fredag kveld, klokken syv.
- Denne fredagen klokken syv? - Ja. På min yndlingsrestaurant. Bridges.
- Bridges? - Ja.
- Fredag klokken syv. - Bridges.
Beklager.
- Bridges? - Ja! Bridges.
- Restauranten Bridges? - Fredag klokken syv.
- Jeg kan ikke. Vær så snill. Bingokveld. - Avlys det.
Jeg kan ikke, kjære. Det er min tur til å trekke ballene i presteboligen.
- Vær så snill å bli med. - Ikke be meg om det, kjære.
Jeg kan ikke ha bursdagen min uten deg.
Det er så viktig for oss at du er der. Du er en del av familien nå.
Jeg kan ikke ha en bursdag uten deg. Det ville bety så mye for meg og barna.
Vær så snill og lov at du kommer, Mrs. Doubtfire. Du bare må.
Hvem kan motstå det lille ansiktet?
- Jeg lover. - Takk!
Takk, kjære.
- Er du i orden? - Bra.
La oss se... Ingenting.
- Noe i mai? - Ingenting.
Det ser ikke bra ut.
Beklager. Mr. Lundy er helt opptatt de neste to månedene.
- Jeg kan møte ham når og hvor som helst. - Beklager. Det er ingenting jeg kan gjøre.
Vær så snill. Jeg kan ikke avlyse. Det er en stor mulighet.
Følg mitt råd: ikke avlys.
Takk.
- Kom, Nattie. - Hallo, kjære!
- Burde du ikke dekke over skuldrene? - Nei! Jeg er OK.
- God kveld, Mr. Lundy. - God kveld.
Åh, herregud. Nå begynner det.
- Mrs. Doubtfire, du ser flott ut. - Takk.
Kom igjen. Jeg håper dere er sultne.
- God kveld, Mr. Lundy. - Jeg skal møte noen. Er han her?
Nei, beklager. Han har ikke kommet ennå.
Men vi kan gi deg et bord. Røyk eller ikke-røyk?
Ikke-røyk, takk.
- Tanya vil vise deg til bordet. Bord 15. - Denne vei.
- Reservasjon. Dunmeyer. - Ja, sir.
- Røyk eller ikke-røyk? - Ikke-røyk.
- Røyk! - Mrs. Doubtfire, du røyker ikke.
Nei, jeg gjør ikke. Men jeg gjorde.
Beste måten å holde meg fra å røyke igjen er å være rundt de som røyker.
Jeg må av og til innta bare litt nikotin og det styrker meg.
Og jeg vet du er Mr. Helse. Velsigne deg for å sette deg selv i fare.
- Røyk. - Greit. Bord 39.
- Følg meg. - 39! Min alder! Du er en helgen.
Tusen takk for at du føyer en gammel dame.
- Han er rasende allerede. - Mrs. Doubtfire?
- Vil du sitte med oss? - Åh. Jeg trodde jeg så Clint Eastwood.
Det ville ha reddet dagen min! Han er en sånn kjekkas.
Vil du unnskylde meg, kjære? Jeg må levere inn sjalet mitt.
- Jeg kan gjøre det for deg. - Åh, nei, vær så snill. Jeg klarer fint...
Greit, kjære. Der.
- Åh, og vesken din, frue. - Slipp den!
Åh, jeg beklager, kjære. Medisinen min.
- Jeg må ta medisinen min nå. - Vi har vann på bordet.
Kan ikke ta den i munnen. Straks tilbake.
- Vil du ha noe å drikke? - Åh, ja. En god stiv Chardonnay.
Jeg liker dem lette og treaktige.
- Hei. Bridges Restaurant. Kan jeg hjelpe? - Ja. Mitt navn er Daniel Hillard.
Mr. Lundy venter meg for middag. Vil du fortelle ham at jeg er sen, men på vei?
- Jeg skal levere meldingen personlig, sir. - Takk.
Åh, Stu!
Jeg håper du liker det.
Det er praktfullt! Takk!
Gikk jeg glipp av noe?
Vel, ja. Se. Dette er gaven Stu ga meg til bursdagen min.
- Er det ikke praktfullt! - Er det ekte?
Det er veldig ekte, Mrs. Doubtfire.
Du kan enten bruke det eller mate et lite land. Det er så snilt. Så dekadent.
Mamma, jeg må på do.
- Mrs. Doubtfire, vil du ta henne? - Nei. Du.
- Hun vil ha deg, kjære. - Vel, jeg er straks tilbake.
OK.
Ja, vel...
Barn, se på det nydelige dessertfatet der borte.
Hvorfor går ikke dere over og plukker det dere vil ha nå så de kan reservere det?
- Vi kommer tilbake. - Greit.
Det er noe imponerende stas du ga henne.
Åh, takk. Takk.
Når en fyr gir en slik gave, vil han ha mer enn en del av hjertet hennes, hva?
Litt betaling for senere, hva?
- Unnskyld meg? - Du vet, kjære. Dyppe pinnen.
Sette inn støtet? Parkere ålen?
Litt av gamle... hoppe i høyet?
Er jeg litt for malende? Beklager.
- Jeg håper du er klar for konkurranse. - Hva behager?
Hun har et elektrisk redskap i soverommet. Det er hennes personlige trykkluftbor.
Når hun bruker den dimmes lysene. Det er som en fengselsfilm.
Utrolig at hun ikke har skallet av tennene.
Jeg håper du har med salve.
Hun har flatlus. Og jeg mener ikke i bur.
Jeg er ganske direkte, er jeg ikke?
Tilgi meg.
Det er vinen. Åh, guri!
Tilbake straks. Greit? Min lille blære.
- Mrs. Doubtfire! - Hva?
- Du er på vei inn til herredoen. - Nei! Åh, du har rett!
Jeg trenger nye briller, kjære. Beklager!
Hallo!
Herregud!
- Unnskyld meg. Kan jeg få en meny? - Selvfølgelig.
- Hvordan er Frankrike? - Veldig vakkert.
Tusen takk.
- Mr. Lundy. - Åh, hei.
- Beklager jeg er sen. Fikk du meldingen? - Ja. Sitt.
- Hva med en drink? - Klart. Jeg tar det samme som han.
Dobbel Chivas med is.
Gi ham to doble så han kan ta igjen.
- Whisky-drikker, hva? Det er min mann! - Mine herrer, start motorene.
- OK, alle sammen. Klare til å bestille? - Ja, det tror jeg. Barn, sett i gang.
Burde vi ikke vente på Mrs. Doubtfire?
Jo.
- Hvordan går det her? - Nei, nei.
Åh, jo.
Nå...
Hva kan du gjøre for å hjelpe seertallene på barneprogrammet?
Grunnregel: ikke patroniser barna. De er små mennesker.
Man må personifisere det. Gjøre det moro. Hvis det er noe du liker, vil de like det.
- Det er det jeg er interessert i. - Bingo!
Vel, jeg lurer på hva som har skjedd med Mrs. Doubtfire.
- Vi kunne gå over til nyhetene. - Vil du unnskylde meg et øyeblikk?
Men...
- Kan jeg hjelpe deg, frue? - Ja, kjære. Tusen takk.
- Åh, kjære vene! - Beklager! Det er min feil.
- Tilgi meg. Unnskyld meg. - Jeg er OK. Der.
Takk. Åh, la meg se!
- Kan jeg ta bestillingen din, frue? - Åh, ja.
La meg se. Jeg kan få den pocherte laksen.
- Og du, sir? - Jeg kan få jambalayaen.
- Mild. Jeg er allergisk mot pepper. - Selvfølgelig, sir.
Takk. Skål. For god helse.
Åh, herregud.
Beklager så mye. Bare et øyeblikk.
Carpe dentum - grip tennene.
La meg hjelpe deg.
En skje. Åh, så smart. Vent. Jeg har dem.
Vent. Der. Lag en klype.
Ta dem fra begge sider. Sammen - opp.
Takk. Der.
Bare riste dem, som en hund.
Unnskyld. Åh, tilgi meg.
- Det er i orden. - Beklager spruten.
Jeg kommer straks. Jeg må bare lime dem på igjen.
- Be ham mose laksen, er du snill. - Mose laksen.
Takk. Beklager det der.
Åh, den.
Åh. Jeg visste ikke at det var noen andre her inne. Unnskyld.
Pokker ta! Åh, der.
Unnskyld meg.
Hvor i all verden har du vært? Jeg bestilte en ny whisky til deg.
Kompis!
Daniel?
Har du på dameparfyme?
Ja, det har jeg.
Bruker du leppestift?
Ja.
Hvorfor?
- Det kom av. - Av hvem?
Ei jente jeg gikk ut med før. Hun serverer.
- En servitrise? Her? - Åh, ja.
På vei til toalettet... Kunne ikke holde hendene unna meg.
- Din rakker! - Din slamp!
Jeg har limoen utenfor. Har venninna di en venninne?
- Hei, det er 90-tallet. - Nei, nei! Jeg mener...
Har hun en damevenn for meg?
- Gå i vei. Spør henne. - Jeg skal gå og spørre henne.
Gå i vei. Kom igjen, gå og finn dem!
Hei, Dan!
Jeg trenger bestillingen for bord 39!
- Slapp av. Jeg kommer om et øyeblikk. - Takk! Storartet.
39.
Bord 39!
KAJENNEPEPPER
Sterk jambalaya!
- Kan jeg hjelpe deg, frue? - Beklager at jeg er sen.
Men etter all den whiskyen måtte jeg pisse litervis.
- Daniel? - Ja.
Hvorfor i Guds navn er du kledd som en kvinne?
Åh, pokker.
Vel...
Jeg vil gjerne at du skal møte vertinnen i ditt nye show.
Vertinne?
Euphegenia Doubtfire. Jeg spesialiserer i undervisning og underholdning av barn.
Overraskelse!
Åh, tusen takk.
- Dette ser nydelig ut. - Hvor er Mrs. Doubtfire?
Vel, jeg håper den kjære damen er i orden.
- Skal vi begynne? - Ja. La oss begynne. Ellers blir det kaldt.
Fortell meg. Hvorfor ville Mrs. Doubtfire være en god vertinne?
Jeg er en hipp gammel bestemor som ville hip-hop, bebop,
og lage en super kopp sjokolade.
Stu?
Åh, han kveles. Han kveles!
Hjelp oss! Noen, hjelp! Han kveles! Hjelp oss!
Åh, Gud! Åh, Gud!
- Han kveles her! Ring 911! - Åh, nei. Jeg drepte drittsekken.
- Mrs. Doubtfire! Hjelp oss! Han kveles! - Hjelp er på vei, kjære!
- Mrs. Doubtfire! - Hjelp er på vei!
- Mrs. Doubtfire, han kveles! - Vent, kjære.
En gang til, kjære. Jobb med meg!
Kom igjen!
Jeg er OK.
- Er du OK? - Ja.
Mistet deg nesten.
- Pappa. - Åh, herre...
Pappa?
Ja, elskling. Det er meg.
Gratulerer med dagen.
Daniel...
Daniel! Åh, herregud!
Åh, herregud!
Hele tiden...
- Hele tiden? - Beklager, Miranda. Vær så snill?
Ikke snakk til meg! Ikke rør meg!
Jeg må gå. Vi må dra nå. Jeg må dra!
Vi må dra nå! Jeg må gå! Vi drar.
- Dra dere. - Beklager, pappa.
Hadet.
Beklager det med pepperen. Jeg...
Hva ser dere på? Forestillingen er over.
Miss Robeson, har du noe å si som avslutning?
Ikke noe mer, herr dommer.
Mr. Hillard, siden du har bestemt å være din egen forsvarer,
kan du nå holde avsluttende kommentar.
Herr dommer, de siste to månedene har jeg sikret en bolig, møblert den
og gjort den til "omgivelser passende for barn". Dine ord.
Jeg har også en jobb som pakkehjelp. Så jeg mener jeg møter dine krav.
Før planen.
Når det gjelder oppførselen min,
kan jeg bare hevde at jeg var gal.
Fordi, helt siden barna mine ble født,
det øyeblikket jeg så dem, var jeg vill etter dem.
Så snart jeg holdt dem, var jeg hektet.
Jeg er avhengig av barna mine, sir.
Jeg elsker dem med hele mitt hjerte.
Og det at noen skal si at jeg ikke kan være med dem, ikke kan se dem hver dag...
Det er som å si at jeg ikke kan ha luft.
Jeg kan ikke leve uten luft, og jeg kan ikke leve uten dem.
Jeg gjør hva det skal være. Jeg vil bare være med dem. Jeg vet jeg trenger det, sir.
Vi har en fortid.
Og jeg... De betyr alt for meg. Og de trenger meg like mye som jeg trenger dem.
Så, vær så snill.
Ikke ta barna mine fra meg.
Takk.
Mr. Hillard...
Du har klart å lure mange til å tro at du er en 60 år gammel dame.
Ingen enkel oppgave.
Og din lille tale virker veldig oppriktig og ekte.
Men jeg tror det er en strålende opptreden fra en talentfull skuespiller. Det er alt.
- Nei. Det er ikke det. - Sannheten, Mr. Hillard,
er at din livsførsel den siste måneden har vært veldig uortodoks.
Og jeg nekter å utsette tre uskyldige barn
for mer av din eiendommelige og potensielt skadelige oppførsel.
Det er denne rettens avgjørelse at Mrs. Hillard får full foreldremyndighet.
Åh, Gud, nei.
Du vil ha besøksrettighet under oppsyn hver lørdag.
Under oppsyn, sir?
En rettsbetjent vil være med deg når du tilbringer tid med barna.
Jeg foreslår en tid med psykologisk testing og kanskje behandling for deg.
Vi vil se på denne saken igjen om ett år.
Takk. Retten er hevet.
Jeg vasker ikke klær. Jeg vasker ikke vinduer. Jeg rengjør ikke tepper.
Jeg vasker ikke badekar. Jeg vasker ikke toaletter. Og jeg skifter ikke bleier.
Mine barn har vært pottetrent i lang tid nå.
Vel, jeg gjør ikke vasking. Jeg gjør ikke kjellere.
Jeg lager ikke middag. Jeg leser ikke.
Ja. Vel, vi har nummeret ditt. Tusen takk for at du kom.
- Vi tar kontakt. - Takk.
Jeg skal vise deg ut.
Ja, her er vi. Vær så snill...
Laura, den lasten har vært forsinket tre ganger.
Ja, men...
Laura, jeg vil ikke vente seks måneder til på den.
Gjør det. Ring meg tilbake.
Åh, ikke vær så deprimert.
Alt skal bli bra.
- Jeg savner spaghettien hennes. - Jeg savner vitsene hennes.
Jeg savner historiene hennes.
Ikke bekymre dere. Vi skal finne noen. Det er mange mennesker der ute.
Ingen som henne.
Greit. Jeg innrømmer at alt var bedre da hun var her.
Huset var så varmt og koselig, sengene var alltid redd, og middagen var...
Hun er ikke virkelig! Vi må slutte å snakke om henne som om hun var en virkelig person.
Hallo, mine kjære!
Vi har et vidunderlig program i dag.
Vi har Mr. Van Zandt fra Naturforeningen,
og han skal ha med noen dyr som er i fare for utryddelse.
- Vet dere hva det betyr, nurkene? - Sa du "dukkene"?
Åh, nei, kjære! Det er Kovacs! Velkommen!
Hei, folkens. Sa du "utryddet"? Har noen ryddet?
Det er ikke noe som blir ryddet. Utryddelse betyr at det ikke er flere igjen av et dyr.
- Åh, herregud. - Gjør ikke det deg litt sint?
- Veldig sint! - Fortell folk om det.
Jeg er sint! Vet du hvorfor? For neste gang er det sjimpanser! Færre sjimpanser...
Gjør det deg ikke sint at mennesker spiller deres roller i filmer?
Ååh! "Apenes planet": hvem får rollen? Roddy McDowall! Jeg ville vært bedre!
- Jeg ville vært bedre enn Charlton Heston. - Og parykken din er bedre også.
Du kunne fly til Persia på den.
KTVU FJERNSYNSSTUDIOER
- Skal vi fortelle dem vi kommer i morgen? - Ja. De vil vite det.
I morgen, nurk, drar vi på en vidunderlig reise.
Men dere behøver ikke pakke for vi drar inne i hodene våre.
Vi drar over Atlanterhavet til England, hvor jeg kommer fra.
- Kommer du fra England? - Det er et vidunderlig land.
- Vet du om England? - Det er en øy.
Det er en øy, kjære. En strålende en.
- De har en dronning og kongefamilie. - Åh! Akkurat som i poker!
- Det er et fullt hus. - Noen kort bor ikke hjemme lenger.
Takket være mobiltelefoner.
Vet du hva slags språk de snakker i England?
- Pakistansk? - Det stemmer. I mange butikker.
Men vi skal snakke om det i morgen, gutter og jenter.
- Du skylder meg et kyss, Kovacs. - Jeg skal gi deg to.
- Greit, kjære. - Her er ett på kinnet.
- Og her er et apebitt! - Åh, du slemme, slemme ape!
Vel, det er alt for i dag. Hadet.
Kutt!
Det var bra, folkens! Tusen takk.
Vi er en suksess! Først i vår tidsperiode!
Ja! Oppringninger fra Detroit, Cleveland, Chicago, Los Angeles...
- Alle med tilbud om å kjøpe. - Hollywood!
Daniel?
Ja?
- Miranda. - Kan jeg snakke med deg?
Ja.
Jeg kommer straks. Bare vent her.
Velkommen til Euphegenias hus.
Litt trekkfullt, men... du vet. Det er fint.
Hva kan jeg gjøre for deg?
Først, gratulerer med programmet.
Takk. Du fikk se generalprøven.
Vi har... Ungene...
Vi har sett på hver dag.
Godt å vite at de kan se meg hver dag.
Hør her, Daniel. Jeg vet det vil ta lang tid å komme over all kranglingen og
alle de fæle tingene vi sa til hverandre.
Det er... Det er så vanskelig.
Men jeg vet at på en eller annen måte vil du og jeg komme oss gjennom dette.
Men ungene...
Jeg vil ikke såre barna våre.
Så hva vil du at jeg skal gjøre?
Vil du at jeg skal late som om alt er i orden? Sette på et gladfjes? Smile?
Herregud, Miranda. Du tok barna mine fra meg.
Jeg kan bare se dem under oppsyn.
En eller annen dame overvåker meg med barna som om jeg er en slags avviker.
Hvis jeg prøver å klemme dem, lurer hun på hvorfor. Vet du hvordan det føles?
Du bare satt der i rettssalen og lot dommeren avgi den usle dommen.
- Jeg var sint. - Åh, Gud.
- Du såret meg også! - Du rev ut hjertet mitt!
Du løy... Vet du hva? Jeg vil ikke gjøre dette noe mer.
Jeg vil ikke gjøre noe mer "hvem gjorde hva mot hvem".
Helt siden dette skjedde, har jeg prøvd å finne ut av det.
Og det eneste jeg vet sikkert er at barna var lykkeligere da
Mrs. Doubtfire var en del av livet deres.
Ja?
Hun... fikk frem det beste i dem.
- Hun fikk frem det beste i deg. - Og i deg.
De savner henne forferdelig.
- Hva er det du sier? - Daniel, ungene trenger deg.
Jeg trenger dem.
Vel, i morgen har vi Frank, som er en sminkør.
Et stort bank på døren.
Hvem kan det være? Og har vi tid nok?
Mr. Sprinkles, gutter og jenter!
Hallo! Hva har du til meg i dag?
Mrs. Doubtflier, jeg har brev fra Katie...
Det er den nye barnevakten.
Kom igjen! Opp! Kom igjen!
Kom igjen.
Det skal bli bra.
Chris, vent der. Alle sammen.
Pappa!
Hei.
- Hva er det som skjer? - Jeg er her for å hente dere.
Pappaen deres skal ta dere noen timer hver dag etter skolen.
Virkelig?
Hva med retten? De juridiske sakene.
- Spør mamma. - Jeg ordnet det.
Ingen flere besøk under oppsyn. Ingen flere rettsbetjenter.
- Bare oss? - Bare oss.
Gå og hent Mr. Bear.
- Gå og hent sakene deres. Fort. - OK.
- Vil du komme inn? - Jeg venter utenfor.
OK.
Takk.
Ser deg.
"Kjære Mrs. Doubtfire - For to måneder siden separerte mamma og pappa seg."
"Nå bor de i forskjellige hus."
"Min bror Andrew sier at vi ikke er en ordentlig familie lenger. Er dette sant?"
"Har jeg mistet familien min?"
"Er det noe jeg kan gjøre for å få foreldrene mine sammen igjen?"
"Hilsen Katie McCormick."
Åh, min kjære Katie.
Vet du, noen foreldre kommer mye bedre overens når de ikke bor sammen.
De krangler ikke hele tiden, og de kan bli bedre mennesker.
Mye bedre mammaer og pappaer for dere.
Og noen ganger kommer de sammen igjen.
Og noen ganger ikke, kjære.
Og hvis de ikke gjør det,
må du ikke tro det er din feil.
Det at de ikke elsker hverandre betyr ikke at de ikke elsker dere.
Det er mange forskjellige familier, Katie.
Noen familier har en mamma, noen familier har en pappa,
eller to familier.
Noen barn bor med onkelen eller tanten.
Noen bor med besteforeldrene, og noen barn bor med fosterforeldre.
Noen bor i separate hjem og nabolag
i forskjellige deler av landet.
Kanskje de ikke ser hverandre på dager, uker, måneder eller til og med år.
Men hvis det er kjærlighet der, kjære,
er det det som er båndet som binder.
Og i hjertet vil du alltid ha en familie.
All min kjærlighet til deg.
Alt kommer til å gå bra.
Hadet.
Split & Resync: Xenzai[NEF]